Nové registrace EMA
Vyšlo v časopise:
Svět praktické medicíny, 6, 2024, č. 2, s. 17-18
Kategorie:
Aktuality
Souhrn
Dvacátý díl rubriky o nových registracích se věnuje inovacím u onemocnění ledvin, průlomu v léčbě ALS, novinkám v onkologii, inovacím u paroxysmální noční hematurie a v léčbě diabetu. Zakončen je varii týkajícími se bevacizumabu, denosumabu, omalizumabu a ustekinumabu.
Léčivá látka sparsentan (Filspari) byla zkoumána ve studii fáze III (PROTECT) u pacientů s IgA nefropatií. Užívání sparsentanu vedlo k významnému snížení proteinurie ve srovnání s irbesartanem. V klinické studii fáze III byl antisense oligonukleotid tofersen zkoumán u pacientů s amyotrofickou laterální sklerózou (ALS) spojenou s mutacemi v SOD1 (SOD1 ALS). Tofersen snižoval koncentrace SOD1 v mozkomíšním moku a neurofilamentů v plazmě, ale nepřinesl významné zlepšení klinického obrazu nemoci. Možnosti léčby nemalobuněčného karcinomu plic (NSCLC) se nově rozšiřují o léčivou látku tislelizumab (Tizveni). Nově doporučovaná monoklonální protilátka retifanlimab (Zynyz) je indikovaná jako monoterapie první linie u dospělých pacientů s metastazujícím nebo recidivujícím lokálně pokročilým karcinomem z Merkelových buněk (MCC). Danikopan (Voydeya) a iptakopan (Fabhalta) jsou nově doporučovány v léčbě paroxysmální noční hematurie. Nový inzulinový analog ikodek (Awiqli) v předplněném peru dosahuje u pacientů s diabetem 2. typu lepší kontroly glykemie než inzulin glargin U100 jednou denně.
Inovace u onemocnění ledvin
Léčivá látka sparsentan (Filspari) působící jako duální antagonista endotelin-angiotenzinového receptoru, ve studii fáze III PROTECT významně snižovala proteinurii oproti irbesartanu u pacientů s IgA nefropatií (n = 404). Pacienti ve skupině užívající sparsentan měli pozvolnější pokles eGFR – při dvouletém sledování −2,7 ml/min/1,73 m2/rok vs. −3,8 ml/min/1,73 m2/rok. Pozorované významné snížení proteinurie ve 36. týdnu se sparsentanem setrvalo po celou dobu studie; ve 110. týdnu byla proteinurie méně častá ve skupině se sparsentanem (−42,8 % vs. −4,4 %). Kompozitního ukazatele selhání ledvin (potvrzené 40% snížení eGFR, konečné stadium onemocnění ledvin nebo mortalita z jakékoliv příčiny) dosáhlo 18 (9 %) z 202 pacientů ve skupině užívající sparsentan oproti 26 (13 %) z 202 pacientů léčených irbesartanem – RR: 0,7(95% CI: 0,4 až 1,2).1 S odkazem na tyto výsledky doporučil výbor CHMP látku sparsentan ke schválení v indikaci primární IgA nefropatie s proteinurií nad 1 g/den, a to ve formě 200 a 400mg tablet.
V souvislosti se sparsentanem připomeňme i recentně publikované výsledky klinické studie fáze III s nemocnými s fokální segmentální glomerulosklerózou ve věku 8 až 75 let, kteří byli randomizováni k léčbě sparsentanem nebo irbesartanem (aktivní kontrola) po dobu 108 týdnů (n = 371). Ve 36. týdnu bylo procento pacientů s částečnou remisí proteinurie 42,0 % u sparsentanu a 26,0 % ve skupině s irbesartanem (p = 0,009), přičemž odpověď přetrvávala po dobu 108 týdnů. V době konečné analýzy v týdnu 108 nebyly mezi skupinami žádné významné rozdíly v poklesu eGFR. Sparsentan a irbesartan měly podobné bezpečnostní profily. Třebaže sparsentan zde tedy navodil výraznější pokles proteinurie, ni kterak se bohužel tato skutečnost nepromítla do výraznějšího benefitu ve smyslu zachování eGFR.2
Průlom v léčbě ALS
Intratekálně podávaný antisense oligonukleotid tofersen snižuje syntézu proteinu superoxiddismutázy 1 (SOD1) a byl studován u pacientů s amyotrofickou laterální sklerózou (ALS) spojenou s mutacemi v SOD1 (SOD1 ALS). V předloňské klinické studii fáze III byla u takto nemocných (n = 72) porovnávána jeho účinnost (100 mg) oproti placebu, přičemž primárně hodnocena byla změna celkového skóre na revidované škále funkčního hodnocení ALS (AL SFRS-R; rozsah 0 až 48, s vyšším skóre indikujícím lepší funkci). Tofersen vedl k výraznějšímu snížení koncentrací SOD1 v mozkomíšním moku a lehkých řetězců neurofilament v plazmě než placebo. V podskupině nemocných s rychlejší progresí byla změna skóre AL SFRS-R do 28. týdne −6,98 u tofersenu a −8,14 u placeba – rozdíl 1,2 bodu (95% CI: −3,2 až 5,5; p = 0,97). Do otevřeného rozšíření vstoupilo celkem 95 účastníků (88 %). V 52. týdnu byla změna skóre ALSFRS-R −6,0 u kohorty s časným začátkem a −9,5 u kohorty s pozdějším začátkem. Nežádoucí účinky související s lumbální punkcí byly časté. Neurologicky závažné nežádoucí účinky se vyskytly u 7 % příjemců tofersenu.
Tofersen tak sice snižoval koncentraci SOD1 i řetězce neurofilament, avšak nikterak významně nezlepšoval klinický obraz nemoci.3 Aktuálně má být s odkazem na doporučení CHMP látka tofersen (Qalsody) dostupná ve formě roztoku o 100 mg k intratekálnímu podání dospělým s ALS s mutacemi v SOD1.
Novinky v onkologii
Možnosti léčby nemalobuněčného karcinomu plic (NSCLC) se nově rozšiřují o léčivou látku tislelizumab (Tizveni). Jde o je humanizovanou variantu monoklonální protilátky IgG4, která zesiluje reakce T-lymfocytů, včetně jejich protinádorových účinků, prostřednictvím blokády vazby PD-1 s ligandy
PD-L1 a PD-L2. Určena je k použití v monoterapii nebo v kombinaci s pemetrexedem a chemoterapií na bázi platiny nebo v kombinaci s karboplatinou a paklitaxelem či nab-paklitaxelem. V klinických studiích, zejména studii RATIONALE-303 (n = 805), u předléčené populace s pokročilým NSCLC statisticky významně zlepšoval ukazatel celkového přežití oproti docetaxelu, a to bez ohledu na expresi PD-L1.4
Podobný mechanismus účinku (tj. váže se na PD-1) má i nově doporučovaná monoklonální protilátka retifanlimab (Zynyz), indikovaná jako monoterapie první linie u dospělých pacientů s metastazujícím nebo recidivujícím lokálně pokročilým karcinomem z Merkelových buněk (MCC), který není vhodný pro kurativní operaci nebo radiační léčbu. Připomeňme, že tento karcinom představuje poměrně vzácný typ nádoru kůže charakterizovaný neuroendokrinní diferenciací. Navzdory vysoké imunogenicitě vyplývající z virové karcinogeneze nebo karcinogeneze spojené s UV zářením vykazuje vysoce agresivní chování. Přínosem retifanlimabu jsou jím dosažená objektivní míra odpovědi a doba trvání odpovědi.5,6
Inovace u paroxysmální noční hematurie
Paroxysmální noční hemoglobinurie (PNH) je vzácná porucha, při které hematopoetické kmenové buňky a jejich buněčné potomstvo ztratily schopnost ukotvit určité proteiny na buněčný povrch. Některé z těchto proteinů (např. faktor urychlující rozpad komplementu – také známý jako CD55 – a glykoprotein CD59 [CD59]) jsou proteiny regulující komplement. Humanizované monoklonální protilátky, které inhibují aktivaci terminálního komplementu, tak mohou zlepšit hemolýzu a symptomy onemocnění u nemocných s PNH.
Medián přežití pacientů s PNH byl v 90. letech přibližně 10 let, ale počátkem nového století se zvýšil na více než 20 let. Od zavedení léčby ekulizumabem mohou pacienti s PNH žít relativně normální život a v případě, že nemají sklon k rozvoji aplastické anemie, mají dobrou prognózu. Podobně působící látkou je ravulizumab. Obecně však platí, že tyto inhibitory komplementu nesnižují příznaky a komplikace spojené se selháním kostní dřeně, jako je aplastická anemie nebo myelodysplastický syndrom.7 Nově je jako přídatná léčba k ravulizumabu a ekulizumabu ze strany CHMP doporučován danikopan (Voydeya) u nemocných s reziduální hematurií stávající léčbě navzdory, a to s odkazem na závěry klinické studie III. fáze ALPHA (n = 73).8 Mechanismus jeho účinku spočívá v reverzibilní vazbě na faktor D, čímž zabraňuje hemolýze zprostředkované alternativní cestou a ukládání proteinů komplementu C3 na erytrocyty, čímž pomáhá zmírnit příznaky PNH.
Druhou nově doporučovanou látkou v této indikaci je iptakopan (Fabhalta) cílený na faktor B.9 Oproti danikopanu má být však využíván výhradně v monoterapii.
Inovace v léčbě diabetu
Zde zmiňme aktuální doporučení nového inzulinového analoga ikodeku (Awiqli) v předplněném peru. De facto jde o bazální inzulin určený k subkutánní aplikaci 1× týdně. Inzulin ikodek se bude používat hlavně u pacientů s diabetem 2. typu a měl by se používat pouze u těch pacientů s diabetem 1. typu, u kterých se očekává jasný přínos podávání jednou týdně. U pacientů s diabetem 1. typu jsou hypoglykemické příhody častější ve srovnání s denním bazálním inzulinem. Na druhou stranu však u diabetiků 2. typu jím dosažená kontrola glykemie byla významně lepší než u inzulinu glargin U100 jednou denně.10
Varia
Z posledních jednání CHMP namísto závěru zmiňme též dlouhodobě zvažované schválení bevacizumabu (Lytenava) v léčbě věkem podmíněné makulární degenerace. Bez povšimnutí by neměly zůstat ani nové biosimilární léčivé látky denosumab (Jubbonti – léčba osteoporózy), denosumab (Wyost – prevence kostních příhod v důsledku pokročilých malignit), omalizumab (Omlyclo – léčba astmatu, těžké chronické rinosinusitidy a nosních polypů či chronické spontánní urtikarie) a ustekinumab (Pyzchiva – léčba m. Crohn, ulcerózní kolitidy, plakové psoriázy a psoriatické artritidy).
Zdroje
1. Rovin BH, Barratt J, Heerspink HJL, et al. Efficacy and safety of sparsentan versus irbesartan in patients with IgA nephropathy (PROTECT): 2-year results from a randomised, active-controlled, phase 3 trial. Lancet 2023;402(10417): 2077–2090.
2. Rheault MN, Alpers CE, Barratt J, et al. Sparsentan versus irbesartan in focal segmental glomerulosclerosis. N Engl J Med 2023;389(26):2436–2445.
3. Miller TM, Cudkowicz ME, Genge A, et al. Trial of antisense oligonucleotide tofersen for SOD1 ALS. N Engl J Med 2022;387(12):1099–1110.
4. Zhou C, Huang D, Fan Y, et al. Tislelizumab versus docetaxel in patients with previously treated advanced NSCLC (RATIONALE-303): a phase 3, open-label, randomized controlled trial. J Thorac Oncol 2023;18(1):93–105.
5. Becker JC, Stang A, Schrama D, et al. Merkel cell carcinoma: integrating epidemiology, immunology, and therapeutic updates. Am J Clin Dermatol 2024 Apr 22.
6. Kang C. Retifanlimab: first approval. Drugs 2023;83(8):731–737.
7. Hill A, DeZern AE, Kinoshita T, et al. Paroxysmal nocturnal haemoglobinuria. Nat Rev Dis Primers 2017;3:17028.
8. Lee JW, Griffin M, Kim JS, et al. Addition of danicopan to ravulizumab or eculizumab in patients with paroxysmal nocturnal haemoglobinuria and clinically significant extravascular haemolysis (ALPHA): a double-blind, randomised, phase 3 trial. Lancet Haematol 2023;10(12):e955–e965.
9. Jang JH, Wong L, Ko BS, et al. Iptacopan monotherapy in patients with paroxysmal nocturnal hemoglobinuria: a 2-cohort open-label proof-of-concept study. Blood Adv 20229;6(15):4450–4460.
Štítky
Praktické lékařství pro děti a dorost Praktické lékařství pro dospěléČlánek vyšel v časopise
Svět praktické medicíny
![Číslo 2](https://www.prosestru.cz/media/cache/resolve/journal_issue/media/image_pdf/6f23142f9979307a617a0e69364e5d7a.jpg)
- Perorální antivirotika jako vysoce efektivní nástroj prevence hospitalizací kvůli COVID-19 − otázky a odpovědi pro praxi
- PŘÍBĚH: Bylo mi 27
- Zásady péče o pacienta v pronační poloze
- Orální lichen planus v kostce: Jak v praxi na toto multifaktoriální onemocnění s různorodými symptomy?
Nejčtenější v tomto čísle
- Tirzepatid – přichází nové antidiabetikum a antiobezitikum se širokými perspektivami
- Pruritus: diagnostika a léčba
- Maligní melanom, i přes moderní léčbu stále obávaná diagnóza
- Alopecie – jak poznat a léčit jednotlivé typy alopetických onemocnění?